Kan du fortælle, hvordan I mødte hinanden?
Det var sommer.
Det var en slags fest.
Jeg var der med en nær veninde.
- Du skal da have noget at drikke. - Hej. Hvor hyggeligt.
Jeg var temmelig lost. Jeg var midt i et brud.
Jeg havde været for længe i et meget dårligt forhold.
Nej.
Jeg havde to små børn, som havde brug for mig hele tiden.
Hej. Jeg kommer straks. Jeg skal bare lige sige godnat.
Jeg havde projekter og prøvede at etablere mig selv.
Og så var han der pludselig.
Og underligt nok var det, som om jeg kendte ham. Det var sådan ...
"Der er du jo."
"Hvor har du været i al den tid?"
Jeg har aldrig haft det sådan med nogen før.
- Hej. - Hej.
Jeg føler, at jeg kender dig.
- Jeg føler bare, at jeg kender dig. - Ja?
Okay. Yes.
I mange måneder funderede jeg over, hvordan jeg skulle få fat i ham.
Jeg opsøgte alle de steder, jeg kunne løbe ind i ham.
Kunne jeg få fat i ham? Det var ikke givet på forhånd.
Der var mange, som gerne ville have ham.
Det skulle lykkes. Ellers ville jeg aldrig tilgive mig selv.
Og så en aften var vi det samme sted.
Jeg tager den. Kan jeg betale med Vipps?
Han havde frihed.
Og en masse venner.
Jeg havde børn.
Og han elskede dem fra første færd.
Ja. Sådan var det.
Hallo? Ja.
Ja, den projektbeskrivelse skrev jeg i går.
Jeg ringer senere, for der er lidt kaotisk her. Hej.
Mikael, ned.
Det blev desværre afvist.
Så ... Så må vi lige se.
Det blev desværre også afvist.
Nej, nej, nej.
Du må overføre nogle penge. Der er ingen på kortet. Mikael, stop så.
Hej.
- Den lyse eller den med glitter? - Jeg skal lave lort.
- Så gå da på toilettet. - Du er jo ligeglad.
- Ludvig, kan du tømme opvaskeren? - Hvorfor? Alma rodede i køkkenet.
- Sådan, Stella. - Hvad skal vi have at spise?
- Far henter os jo om tre kvarter. - Vi skulle have afleveret den her.
Nej, nej, nej, Stella. Ikke det.
- Mor, jeg er færdig! - Alma, kan du hjælpe ham?
Jeg skal ikke tørre ham.
- Jeg skal pakke. - Gør nu, som jeg siger.
- Så må jeg undvære. - Vi ordner det, Ludvig.
Sidst var jeg den eneste, der ikke havde buskort.
Han vil ikke have, at jeg gør det. Det stinker.
Godt. Så tager du Stella.
- Du kom ikke sidste weekend. - Der var turnering, så det gik ikke.
Du skal aftale det med mig først. Børnene ventede jo på dig.
Du kan ikke bare gøre, som du vil, og aldrig tage telefonen.
- Okay. Er I klar? - Jeg henter mine hovedtelefoner.
Ud!
- Jeg vil bare tale med dig. - Luk døren. Gå ud.
Det er ikke rart for dig, når far og jeg taler sådan.
- Det gør altså ondt! - Jeg siger, du skal lukke døren!
- Jeg har ikke gjort noget. - Du er så irriterende. Gå!
- Nu er det nok! - Jeg hader dig!
Far, må jeg ikke nok bo hos dig? Jeg magter ikke at bo her længere.
Det kan godt være.
- Min pige. Lille skat. - Din ånde stinker.
Hej, min søde dreng. Se mig i øjnene, når du siger farvel.
Du er 40 år! Og jeg inviterer dig til Barcelona! Jeg elsker dig.
- Hej. - Hej.
Jeg fik købt uldundertøj til børnene. Jeg håber, at det passer.
Der er så mange ting at huske.
- Hvordan går det med dig? - Hvordan tror du?
Det er ikke okay, at du aldrig kommer til tiden.
Vi gik bare over tiden, så der var ikke så meget, jeg kunne gøre.
Du svarer ikke, når jeg ringer.
Jeg løb tør for strøm.
Hvor ser du godt ud.
Blev det godt?
Ja, det gik ret godt. Jeg har jo spillet med et par af de andre før.
Men produceren gik ud fra, at jeg skulle lave noget andet, -
- så det brugte vi noget tid på at løse sammen.
Ja. Men jeg var ret træt. Eller ude af form.
Jeg sover tit dårligt på hotel, så jeg bliver groggy, -
- og så bredte det sig ud over hele dagen. Det var hårdt.
Ja, det må være rigtig hårdt at sove på hotel og ...
Det er fedt at være hjemme igen.
Onsdag var frustrerende.
Det hele gik skævt, så vi brugte flere timer på ...
Der har været noget med Mikael på skolen igen.
Han har kastet sten gennem et vindue. De vil have en samtale, -
- men jeg har sagt, vi skal vente på dig, så vi kan gøre det sammen.
Okay. Lad os gøre det. Det er godt, du siger det.
Jeg kan godt lide dig.
- Jeg kan ikke lide dig. - Kan du ikke?
Det var surt.
Det er strengt af dig at efterlade mig her alene. Det er et helvede.
Jeg burde melde dig til politiet for mordforsøg, -
- for jeg havde nær ikke overlevet i dag.
Da jeg endelig kunne lave mad, gik røgalarmen.
Den har du hængt så højt oppe, at jeg måtte stable tre stole.
Jeg så mig selv i spejlet, og synet var så rædsomt, -
- at du ville have hængt dig selv.
Jeg elsker dig.
- Og så fik mit projekt afslag i dag. - Åh nej.
Du kan ikke bare sige "åh nej".
Det lykkes bare ikke for mig.
Du må ikke drage konklusioner baseret på den ene gang.
De vil jo ikke have mig og det, jeg har at byde på.
Tænk ikke sådan. Du har masser at byde på.
Du er stærk og sandhedssøgende. Du kunne have valgt en lettere vej.
Det gjorde du ikke. Det er derfor, jeg kan lide dig.
Du må tro på, at det lykkes. Prøv at se på det store billede.
Det er jo, at du arbejder hele tiden. Så kan jeg ikke opnå noget.
Når jeg skal være hjemme med børnene, kan jeg ikke koncentrere mig.
Jeg har måttet aflyse vigtige møder på grund af lus og tandlægetider.
Det går ikke. Jeg kan ikke koncentrere mig.
Nu skal jeg være hjemme i to uger. Så kan du arbejde.
To uger? Tager du pis på mig?
- Du skulle ikke rejse mere. - Det var ikke helt sikkert.
Jo, det var. Har du sagt ja til mere arbejde?
Dine ansøgninger var usikre, og vi skal jo have en indtægt.
- Regnede du med, jeg ville fejle? - Nej, hold nu op.
Jeg vil ikke have det sådan.
Jeg har ikke tid til at trække vejret eller at få det til at lykkes.
Det er ikke kun dig, der skal arbejde.
Det er for sent at springe fra nu. Der er to uger til.
- Jeg må aflyse ting hele tiden. - Jeg bliver måske aldrig hyret igen.
Så kan du mærke lidt til, hvordan jeg har det.
Ja, det forstår jeg godt.
Ja.
Det er jeg glad for at høre. Det var også det, jeg prøvede på.
Ja, meget. Ja, selvfølgelig.
Ja. Det lyder rigtig godt.
Jeg er helt enig.
Ja, jeg tænkte det samme.
Ja da. Vi går højt op i det her, så det er godt at få snakket om det.
Godt.
Tager du forældresamtalen over telefonen?
Ja, det sætter vi stor pris på.
Ikke sandt? Ja, det er vigtigt at stå sammen.
- Vi skal have den samtale sammen. - Det skal jeg sige til hende.
- Kan du lægge på? - Godt, så holder vi kontakten.
- Kan du lægge på? - Vi tales ved. Hav det godt.
Hvad fanden har du gang i?
Tog du forældresamtalen over telefonen? Gjorde du det?
Hvorfor ikke? Åsa ringede. Du sagde, at vi havde udsat det alt for længe.
- Der var ting, vi skulle tale om. - Ja, som vi skulle tale om.
Vi har udsat det, fordi du har været væk.
Jeg sagde, at vi måtte vente på dig, så vi alle kunne være til stede.
Jeg skal vel ikke spørge dig om alt?
Jeg udsatte det jo for din skyld, og så skider du bare på mig.
Nu kan du slappe af. Vi aftalte, at der kommer nogen og udreder ham.
Aftalte I det?
Ja.
Det kan I ikke bare aftale, uden at jeg er med i samtalen.
Han har jo ikke brug for udredning.
Du aner ikke, hvad han har brug for.
Er du dum i hovedet, eller hvad? Er du det?
Du kan ikke bare komme hjem på den måde.
Du tramper bare ind uden at spørge mig.
Hvorfor gør du det?
Kan du svare mig? Hvorfor gør du det?
Giver du pokker i, hvad jeg synes? Fanden tage dig!
Så hold dog op! Kan du ikke se, jeg prøver at hjælpe dig?
Kan du ikke se, jeg prøver at gøre noget godt? Jeg orker ikke mere!
Maria.
Hvad er der?
Det her, det ... det går ikke.
- Hvad snakker du om? - Det går ikke.
Du ... Du må få hjælp til din vrede.
Hjælp?
Ja. Du må på vredeshåndteringskursus eller sådan noget.
- Jeg kan ikke holde det ud. - Det kan jeg heller ikke.
- Maria, jeg mener det. - Det gør jeg også.
Men det er ikke mig, der skal på kursus. Måske er det dig.
Det, du har gang i ... Jeg bliver syg af det.
Det, jeg har gang i? Det, du har gang i, gør mig syg.
Du er jo også vred. Se på dig nu. Du er jo pissevred.
Du kan ikke mene, -
- at jeg skal forandre mig, fordi du gjorde noget tarveligt.
Desuden var du mindst lige så vred som mig.
Hallo.
Hvem vil have morgenmad?
Okay. Værsgo.
Skal du ...? Nej, nej, nej ... Har du set?
Kan du tørre det op? Tak skal du have. Det hjælper meget.
Det blev lidt ... Skal du også have mere?
Godmorgen. Der er kaffe på kanden, hvis du vil have.
Mor!
- Mor! - Stella!
- Mikael, nu skal vi snart gå. - Okay.
Kom så.
- Okay, far. - Ja ...
Nu skal vi gå, Mikael.
Kom. Ja!
- Hjælp, far. - Ja, nu skal vi gå.
- Hvorfor det? - Så skal vi tage den på.
Jeg vil gerne arbejde med mig selv, men du har også din andel i det her.
Sådan. Vent på far.
Du vil vel ikke skilles?
Vil du skilles?
Så svar mig dog.
Far kommer nu.
- Hvem skal med op at putte? - Mig.
Skal du sove her?
Jeg har ondt i hovedet. Jeg trænger til at sove.
- Kan vi ikke tale sammen? - Jeg orker ikke nu, Maria.
- Kan vi så ikke sove sammen? - Jeg har det ikke så godt.
Jeg kan ikke bare forandre mig.
Du ved, hvor udkørt jeg er. Jeg kan ikke klare det.
Du vækker børnene.
Vi kan tale om det i morgen. Det er sent nu.
- Har du mødt en anden? Er det det? - Nej, overhovedet ikke.
Hvad er det så?
- Hvad er det så? - Vi kan tale om det i morgen.
Sådan. Nu skal vi altså sove.
Jeg kan ikke klare det her.
Jeg kan ikke være her, når det er sådan.
- Nej. - "Nej"?
Jeg flytter ud, indtil du ved, hvad du vil. Du kan tage børnene.
- Okay. - "Okay"?
Okay.
Synes du, det er godt, at jeg bare tager væk?
Det var dit forslag. Har du brug for det, så er det fint.
Jeg kan ikke være her, når det er sådan.
Gør bare det, der er bedst for dig.
Så du mener, at det er bedst for mig?
Mikael, synes du, jeg er meget vred?
Maria, lad ham være.
- Mikael, synes du, mor er vred? - Hold op!
Han ville have sagt det, hvis han syntes det.
Du kan i det mindste give mig et knus.
Jeg elsker dig.
Hold kæft, hvor er du bare led.
- Tusind tak. Det er så pænt af dig. - Det manglede da bare.
- Jeg ringer til dig. Held og lykke. - Tak, i lige måde. Hej, hej.
Du har ringet til Sigmund. Læg en besked. Så ringer jeg tilbage.
Læg en besked. Så ringer jeg tilbage.
Er din vrede ved at ødelægge forholdet til din familie, -
- så kan du få hjælp til at håndtere den.
Tilbuddet er til alle over 18 år, som kæmper med vrede og vold.
Det er vigtigt at tage fat på sit problem, -
- for det skader resten af familien.
Hold op!
- Hej. - Hvad laver du her?
Jeg kommer bare for at møde dig. Vi kan måske gå på café.
Du må ikke komme her. Det er vildt pinligt.
Det er da ikke pinligt, at jeg kommer for at sige hej.
- Gå nu bare, mor. Okay? - Det er en sårende ting at sige.
Jeg kommer bare for at være flink. Du behøver ikke tale sådan til mig.
Mor, du skal ikke komme her.
Hvorfor ikke? Jeg kommer aldrig forbi.
Er det så forfærdeligt at få besøg en enkelt gang?
Jeg troede, at du måske ville synes, det var hyggeligt. Men nej.
Gud, hvor flovt! Din mor kom forbi for at sige hej.
- Du er jo sindssyg. - Så gå da.
Ja, gå bare. Værsgo!
Undskyld, Alma. Det var dumt. Jeg er ked af, at det blev sådan.
Du har ringet til Sigmund. Læg en besked. Så ringer jeg tilbage.
Hej. Det er mig.
Jeg ville bare høre, hvordan det går.
Hvis du skal ind til byen i morgen, kan du så tage min eksemcreme med?
Den ligger på den øverste hylde til venstre på badeværelset.
Det klør meget nu. Det klør meget mere end normalt.
Så jeg kan måske ikke sove, og ... Jeg må måske gå til lægen, men ...
Kan du ikke ...? Ring eller skriv til mig.
Jeg glemte for resten nogle strømper. Og trusser.
Hvis du også kan tage det med ... Og så ... Okay ...
Godnat.
Jeg er midt i et møde.
Jeg kunne altså kun finde de blå trusser. Der var stress i morges.
Og så var det den her creme, ikke?
Er du kommet nærmere, hvad du vil?
Jeg tror, at det er godt med tid og plads for os begge to.
Det er vigtigt for mig ikke at definere noget lige nu.
Men ... Jeg er nødt til at gå ind igen.
Husk at give Mikael vortemidlet.
- Det skal smøres på hver uge. - Det har jeg gjort.
Og så termoflasken ... Da jeg skulle skylle den, lugtede den forfærdeligt.
Du må skille den helt ad og skylle den i kogende vand.
Og så fik jeg aldrig givet dig det her.
Læs det.
Jeg skal nok finde børnepasning. Så ved du, hvad der venter os, -
- hvis vi altså finder sammen igen.
Men turen er betalt, så du kan også rejse sammen med nogle andre.
Jeg skal ind igen.
Jeg havde glædet mig til at arbejde, men det kan jeg ikke nu.
Jeg får ikke nogen indkomst, så du må klare alle regningerne.
Jeg skal ind, så jeg ikke mister mit job.
Men jeg vil gerne arbejde.
Jeg forstår ikke, hvorfor du gør det her.
- Jeg kan ikke tale om det nu. - Er det, fordi jeg ikke er god nok?
Havde jeg forbedret mig, så havde du ikke gjort det, -
- men jeg kan ikke forbedre mig. Jeg gør det så godt, jeg kan.
Jeg er udslidt og har ofret alt det, som jeg drømte om at gøre.
- Jeg er bare lort. - Slå ikke dig selv.
- Jeg er ikke en skid værd. - Lad være.
Hvis jeg kommer på vredeshåndteringskursus -
- eller på psykiatrisk, vil du så have mig?
Kan du ikke bare sige, hvad jeg skal gøre?
Du, du ... Se på mig.
Nu går jeg ind, og du må tage dig sammen. Du må tale med nogen.
Han kommer ikke til at ville skilles.
Det kan jeg ikke tro. Han har bare brug for lidt plads.
Jeg ved det ikke. Jeg føler, at hvad som helst kan ske.
Jeg ved ikke, hvem han er længere. Jeg forstår ikke, hvad han laver.
Han havde ikke været i et længere forhold før dig.
- Og så mødte han Dracula. - Ja, der var han lidt uheldig.
Men han har ikke den erfaring, som du har, -
- med børn og tidligere forhold.
- Han har været i forhold. - Ja, et halvt år.
Men han har ikke været et sted, hvor man må arbejde for at komme videre.
Det lyder bare, som om I må i terapi.
Det vil han ikke. Han vil bare have, at jeg forandrer mig.
Det kan man ikke sige.
Så må han sige det foran en tredje person.
Hvis han er så bange for at vise sig for en udenforstående, -
- så er der noget, han skjuler.
Har han gået i terapi før? Nej. Taler han med sine venner om det?
Nej, jeg er hans eneste ventil.
Hvis han virkelig vil skilles, -
- så er mægling obligatorisk, hvis man har børn.
- Det vil han måske være med til. - Ja, det er det minimale.
- Hej. Maria og Sigmund? - Ja.
Hej. Hej.
Følg med mig.
Så Sigmund siger, at han oplever, -
- at han ikke har plads, og at han føler sig spærret inde.
Ja. Jeg bliver syg af det. Eller ... Jeg ved det ikke.
Det er svært at adskille tingene nu. Måske derfor har jeg brug for plads.
Plads? Du er altid bortrejst, og jeg knokler derhjemme.
Du har jo masser af plads.
Når det så er min tur til at arbejde, så tager du alligevel arbejde.
Jeg beder dig om at aflyse, og så vil du skilles!
Jeg forstår, du har meget på hjerte, men kan vi fokusere på Sigmund først?
- Er det i orden med dig, Maria? - Ja.
Hvad gør det svært for dig at tage den plads, du har brug for?
Det er ikke så nemt at sige.
Der er forskel på privatliv og arbejdsliv.
Du har en af delene, og jeg har ingen af delene.
Altså Maria er i alt og overalt.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal forklare det.
Jeg har ligesom ikke noget sted.
Jeg har ikke noget handlerum. Jeg har ikke plads i hjemmet.
Der er ikke plads til nogen nu. Det er en hektisk tid.
Det, du siger, gør mig nysgerrig, Sigmund.
Hvad gør det vanskeligt for dig at tage den plads?
Jeg ved ikke, om det er vanskeligt ...
Nej? Hvad mener du? At du bare ikke får plads?
Ja ... Der er så mange konflikter hele tiden, -
- især hvis jeg prøver at tage plads.
Synes du, det er vanskeligt? Med konflikter?
Ja, det er anstrengende.
Er det kun Marias skyld, at du ikke har plads, -
- eller kan du selv gøre noget?
Det ved jeg ikke. Jeg ved helt ærligt ikke, hvad jeg skal sige.
Der er så megen vrede, at jeg ikke kan se klart.
Selvfølgelig bliver man vred, når man står med hele ansvaret alene.
Jeg tager da også en masse ansvar. Jeg har jo passet dine børn.
- Det har da kostet noget. - Skal vi nu til at regne på det?
Jeg er da glad for alt det, du har givet de store børn, -
- men det har da også kostet noget, at du er kommet ind i deres liv.
Havde jeg kun haft dem, ville jeg være fri nu.
Vi skal bare igennem det her. Børnene er små. Vi har aldrig babysitter.
Med en usikker økonomi og fire børn er det klart, at vi må holde sammen.
- Jeg er blevet skilt før, og ... - Det her er fra vinterferien.
Har du optaget det?
Det er det eneste, du skal huske! Men du skider bare på det!
- Det er taget ud af kontekst. - Vi har ikke brug for at høre det.
Herre jemini!
Bliver du aldrig vred, Sigmund?
Nej ... Jeg ved det ikke.
Det må da gøre dig vred, at Maria bliver så vred på dig.
Hvis du ikke engang ved, du er vred, er det måske et problem i sig selv.
Men kan du forstå, at din vrede påvirker ham?
Det er kompliceret.
Jeg tror ikke, løsningen er, at jeg skal lære vredeshåndtering.
Hvorfor skal jeg nedjusteres, for at du kan få mere plads, -
- når du allerede er den, der har mest plads?
Jeg synes, vi skal løse det sammen, -
- og jeg er villig til at gå i parterapi.
Der er jeg ikke lige nu.
Okay. Nu er timen snart gået, og vi skal afslutte lige om lidt.
Men jeg vil gerne opsummere og afklare, hvor vi er i processen.
Maria, du vil gerne fortsætte med at arbejde på forholdet.
Sigmund, hvad tænker du nu?
Ja ...
Jeg er usikker på, om jeg vil fortsætte.
Du må da kunne sige noget. Jeg kan jo ikke leve i uvished.
Du må jo kunne sige, om du vil prøve eller ej.
Det er jo forbandet. Jeg aner ikke, hvad jeg har at forholde mig til.
Det her er krævende for Maria. Det forstår jeg.
Maria vil gerne flytte hjem og vide, hvad hun har at forholde sig til.
Ja, det forstår jeg.
Kan vi sætte en frist for et klart svar til Maria?
Okay.
Hvad mener du, Sigmund? En dag eller en uge?
Det er godt, hvis ventetiden ikke bliver så lang.
Jeg forestiller mig et par dage.
Ja? Det er alle tiders.
Kan vi sige inden onsdag aften?
Er det fint med dig, Maria?
Så synes jeg, at vi skal ses igen på torsdag.
Så kan vi snakke lidt om vejen videre sammen eller hver for sig.
Det tror jeg er vigtigt.
Undskyld. Er vi færdige? Jeg tror, det er arbejdet, som ...
Jeg vil gerne lige tjekke nogle personoplysninger.
Ja.
Han skulle sende et svar inden i aften.
Han skal nok svare. Plejer han ikke at holde, hvad han lover?
Jo. Måske bortset fra ægteskabsløfterne.
Det skal nok gå. Det her ... Ved du hvad? Jeg tænker bare ...
Jeg ved ikke ... Hvad tror du, han skriver?
Jeg tænker ... Kan du ikke prøve at lade være med at tænke på det?
Træk vejret med maven, og få lidt søvn.
Han elsker dig. Det ved jeg, at han gør.
Går han fra dig, så er han en idiot. Og det er han ikke.
Jeg lægger mig nu. Du må gerne sende den besked snart.
Det tog lang tid at putte børnene. Har sendt en mail nu.
Kære Maria, -
- først vil jeg takke for alle vores dejlige stunder sammen.
Det har betydet meget for mig.
Du må nok forberede dig på, at jeg vil ud af forholdet.
Du har ringet til Sigmund. Læg en besked.
Mor!
Mor! Jeg klarer ikke det her!
Du må forberede dig på, at jeg vil ud af forholdet.
Du har ringet til Sigmund. Læg en besked. Så ringer jeg tilbage.
Jeg kommer og tager børnene nu. Så kan du tage, hvorhen du vil.
Jeg kan klare mig uden dig. Jeg vil aldrig tale med børnene om dig.
Jeg gider ikke være her mere, så nu kommer jeg hjem.
Du må gerne bekræfte, at du har modtaget den her besked.
Det er ok, at du overtager børnene.
Skrev han det?
Så det ... det er jo alle tiders.
- Det er trist, at du har det sådan. - Søde ...
Jeg har det bare en lille smule allerhelvedes elendigt.
Det går. Jeg har meget at gøre. Jeg skal rydde op og tage et bad.
Jeg skal også have sendt en masse mails.
Jeg kan komme herhen, efter at jeg har været på uni.
Jeg sover her i nat.
Det er utrolig pænt af dig, men jeg klarer mig.
- Det behøver du ikke. - Okay.
Så ring til mig, hvis der er noget.
- Lover du det? - Ja, jeg ringer.
- Hej, hej. - Okay. Hej, hej.
- Hej. - Jeg tror, vi må vente på Sigmund.
Han har lige skrevet, at han ikke kommer.
- Hvorfor ikke? - Det skrev han ikke noget om.
For fanden da også.
Men når I alligevel har den her time, vil du måske komme med ind?
- Alene? - Måske får du noget ud af det.
Nu blev det her måske noget andet end det, du havde ventet.
Jeg forstår ikke, hvorfor jeg skal sidde her, -
- når det er ham, der har brug for det.
Skal han ikke gøre noget arbejde?
Jo, det tror jeg, han bliver nødt til på den ene eller den anden måde.
Det er ikke så vigtigt, hvad han gør. Det, der er vigtigt for dig nu, er, -
- at du fokuserer på at få styr på det, som du bærer på.
Hvad mener du med det?
Det er et meget stort spørgsmål.
Vi kan lægge ud med at overveje, hvad der er din andel i det her.
Min andel? Det er jo ham, der vil gå. Tror du, jeg har fremprovokeret det?
- Tror du det? - Nej.
Jeg ved ikke, hvad du tænker på.
Er der ikke noget i situationen her, som du er ansvarlig for?
Jo, jeg har nok lidt andel i det, men det er jo ikke så vigtigt, -
- når det er ham, som vil skilles.
Det er fint. Så tager vi fat i den lille andel, som er din.
Okay.
Sidst fortalte du, hvordan det var, da han kom hjem fra job.
Hvordan han ville tage jobbet og tog forældresamtalen -
- uden at høre på dig først og så pludselig ville skilles.
- Ja. - Kan du fortælle det en gang til?
- Jeg har jo allerede fortalt det. - Ja, men prøv at fortælle det igen.
Fortæl om, da han kom hjem efter at have været væk i seks uger.
Jeg var meget træt.
Jeg satte i opvaskemaskinen, og så kom han ind ad døren.
Og hvad sker der inde i dig, da du ser ham?
Jeg bliver glad for at se ham. Jeg kan mærke, at jeg elsker ham.
Og hvad sker der så?
Han er glad. Han kommer hen imod mig og vil kramme mig.
Jeg går hen mod ham. Så holder han mig ind til sig.
Og så krammer du også ham?
Ikke så længe.
Vil du ikke kramme ham?
Nej, det vil jeg egentlig ikke.
Hvorfor ikke, når du er så glad for at se ham?
- Det ved jeg ikke. - Hvad sker der så?
Så kommer han ind og hjælper mig med det, jeg er i gang med.
Er der noget, du udelader nu?
Da du holder op med at kramme ham, hvad gør han så?
Det ved jeg ikke. Han bliver måske lidt overrasket eller ked af det.
Og du?
Jeg kigger væk.
På hvilken måde kigger du væk?
- Det ved jeg ikke. - Hvorfor gør du det?
Hvorfor kigger du væk på den måde, du gør?
Jeg vil have, at han føler sig ussel.
- Hvorfor vil du det? - Det ved jeg ikke.
- Er det noget, han har gjort? - Ja, han er rejst fra os.
- Men I har aftalt det? - Ja.
- Og du har godkendt det? - Ja.
Hvorfor vil du så have, at han føler sig ussel?
Jeg ved det ikke.
Hvad sker der så?
- Han taler om arbejdet. - Kan han lide at dele det med dig?
- Ja, han er glad. Fortæller. - Og du?
- Jeg vil have, at han holder op. - Hvorfor?
Jeg synes bare, det er ubehageligt, så jeg afbryder ham.
Hvad siger du?
Der har været noget med Mikael på skolen igen.
Skal Sigmund føle, at det er hans ansvar, at Mikael har problemer?
Jeg ved godt, at det ikke er hans ansvar.
Men han skal alligevel føle, at det er hans ansvar?
- Ja. - Hvorfor?
Fordi det er sket, mens han har været væk.
Men tror du, der er noget andet, Sigmund kunne have gjort?
Nej.
Men alligevel vil du have, at han føler skyld.
Ja.
Hvorfor?
Hvorfor vil du have, at han føler sig ussel?
Har du i flere situationer villet, at han skulle føle sig sådan?
Se, om du kan huske de gange, hvor du har gjort det samme.
Er du okay?
Hvad sker der i den situation?
Jeg vil ikke, fordi det ikke føles rart.
Fordi jeg føler mig dum.
Hvis han ser, jeg er begejstret, vil han gøre mig til grin.
Jeg vil ikke tage imod al den glæde.
- Hej. Jeg kan tage over. - Ellers tak.
- Du ved ikke, hvis tøj er hvis. - Jo da.
Når du har lagt tøj sammen, finder jeg mine trusser i Mikaels skuffe.
Du kan jo ikke engang kende forskel på uld og bomuld.
Jo, jo. Sæt dig nu bare ned.
Nej. Du er her aldrig. Du ved ikke, hvis tøj er hvis.
Det ender alligevel med, at jeg skal gøre det.
- Okay. Hvis er det her? - Din?
Ja, det er min.
Rigtig flot, Sigmund. Se her. Passer den ikke godt?
Det er Mikaels.
Hvad med dem her?
Det er Almas bukser.
Det er natbukser, Ludvigs natbukser.
Der kan du bare se.
Jeg tror, du har vidst længe, at han ville gå fra dig.
Det har jeg svært ved at tro på. Du har jo knoklet for jeres forhold.
Det er dig, der er den sårbare. Det er ham, der vil gå.
Måske har jeg forventet det, fordi far gik fra mor, da jeg var barn.
Jeg har måske ubevidst presset ham ud af forholdet.
- Hvorfor skulle du gøre det? - For at holde på ham.
Holde på ham ved at skubbe ham væk?
Hvis jeg får ham til at tro, at tingene er hans skyld, -
- så vil han mene, at jeg er bedre end ham.
Og så vil han synes, at han er heldig at have mig, -
- og at han skal være sammen med mig.
Så hvis jeg får ham til at føle sig som et dårligere menneske end mig, -
- så opdager han ikke, hvor dårligt et menneske jeg egentlig er.
Hold da op. Altså ...
Du synes vel ikke, at du er et dårligere menneske end ham?
Du ...
Du er så god.
Jeg holder så meget af dig.
Undskyld. Den trøje kradser bare sådan.
Okay.
Har du altid været bange for at blive forladt?
Hvad sker der, hvis han går fra dig?
Så dør jeg.
Dør du?
Ja, eller ... forsvinder.
Hvorfor?
Fordi han tager alt det gode i mit liv med sig.
Så er der ikke noget tilbage.
Så hvis der kun er dig tilbage, så er det ikke godt nok?
Er alt, hvad der er godt, knyttet til ham?
Ja, på en måde. Han er på en måde det, som er godt ved mig.
Egentlig forstår jeg ikke, at jeg fik ham.
Men før eller siden vil han jo opdage det.
Hvis han får tid til at være i sit eget rum eller sammen med andre, -
- så vil han opdage, at det er meget bedre at være der -
- end at være sammen med mig.
- Hej. - Hej.
Min pige.
Du kunne godt have friseret dig.
Hej. Der var I.
- Og far var forsinket? - Ja.
Vi er her for at tale om Alma. Det er gået rigtig godt i vinter.
Jeg er utrolig imponeret over det, du har gjort.
Desuden er du en fryd i klasseværelset.
Du er flink, sjov og betænksom, og du afleverer lektierne til tiden.
Har du for resten set hendes flotte hæfte?
Nej, det har jeg ikke. Hvorfor har du ikke vist mig det?
Jeg behøver ikke tjekke lektiesiden, for Alma afleverer jo altid.
Ja, det gør hun.
Der har været så meget snak om forældre, der må tjekke hele tiden -
- og bruger meget tid på at være efter deres børn.
Jeg har aldrig været efter dig. Du gør alt af dig selv -
- uden at bede om hjælp. Det er så godt.
Netop. Bliver det ikke for meget for dig, Alma?
Det går fint.
Det er nok din far.
Det var det. Øjeblik. Jeg skal bare hente ham.
Det var jo rigtig godt.
Hvorfor sagde du det om, at du ikke er på lektiesiden?
- For at sige, at du er selvstændig. - Hold op med at sige det, okay?
Men jeg har jo aldrig været der. Du afleverer det, du skal.
Godt for dig. Det havde nok været hårdt for dig.
- Det er bare, fordi du ikke gider. - Nej da.
Du fatter ingenting. Du vil have, at jeg knokler, men jeg er ikke som dig.
Du har ikke brug for noget fra nogen. Men jeg er ikke ligesom dig.
- Hej. - Hej.
Jeg vil lige opdatere dig på det, vi har talt om.
Det går rigtig godt med Alma, både fagligt og socialt.
Jeg kommer!
Hej. Er det dig?
Ja, jeg ville lige kigge forbi.
Maria ... hvordan går det?
Min pige! Kom indenfor.
Heldigvis er du stærk. Det er du.
Du er ligesom mig.
Kvinderne i vores familie kan tåle det meste.
Jeg tænker tit på, at der er en kæde -
- af meget stærke kvinder i vores familie.
Vi har jo mor ... og mig, dig, Alma ...
Jeg tænker også tit på alle de år med din far og skilsmissen og sådan.
Det er selvfølgelig hårdt, men jeg kom jo igennem det.
Og du har den samme kraft. Det skal nok gå godt, Maria.
Det skal nok gå godt. Det gør det.
- Jeg har den her med. - Okay. Javel. Hvad er det for noget?
Det er bare en lille gave.
Der er rigtig meget papir.
Den er fra den fine butik, som jeg ved, du så godt kan lide.
Jeg prøvede at finde den smag, du talte om, da vi var i London.
- Er det noget, jeg har sagt? - Ja. Du kunne rigtig godt lide den.
Jeg er holdt op med at drikke te.
Man får så gule tænder af det. Det er ikke rart i min alder.
Min nabo har fået bleget sine tænder. Det er vist det sidste nye.
Jeg har egentlig rigtig meget at gøre i dag.
Anne, min nabo, havde en vandlækage, så jeg måtte ned at hjælpe hende.
Og så har der været så meget stress med de der billetter.
Og Are ... Jeg tror, han har ringet over hundrede gange -
- på grund af det store jubilæum i forbundet.
Du kan se, hvor meget jeg har på tapetet.
Her er så meget rod. Jeg kan næsten ikke bo her.
Jeg har ikke mere plads på loftet.
Du har ikke hentet det, der står i det inderste loftsrum.
- Jeg kan godt tage de ting. - Det vil jeg se, før jeg tror det.
Grøn te, det under jeg mig.
Den her er rigtig god.
Og dåsen er så sød. Se den lige. Den er så sød.
Kan du ikke sætte dig på din plads?
- Jeg kan også sætte mig på din. - Ja, bevares.
Men vil du ikke sidde på din gamle plads?
Du sad jo altid der. Som en dronning.
Du sad der, så du slap for at rejse dig.
Det måtte Erlend og jeg gøre. Vi for frem og tilbage, -
- og du sad der som en prinsesse og forventede at blive vartet op.
Vil du have en skive myseost?
Min pige ... Vil du det?
Hvorfor siger du det med pladsen ved bordet?
Hvad? Jeg ...
At jeg bare sad her, og at I gjorde alt for mig?
- Det var jo bare sådan, det var. - Hvad vil du opnå med at sige det?
Det var bare en morsom kommentar.
Du havde jo en tendens til at bede folk gøre ting for dig.
Du havde lidt ... Hvad skal jeg sige? Sådan lidt primadonnanykker.
- Det er ikke noget nyt. - Synes du, det er en sjov kommentar?
Hav nu lidt humor, Maria. Skal alt være så pokkers dramatisk?
Hvis man holder op med at le, så er der jo ikke noget tilbage.
Min pige ...
Jeg har købt nogle lækre oste i delikatesseforretningen på hjørnet.
Siger du, at jeg har bedt dig om for meget?
Ja, altså ...
Jeg har jo ...
... følt mig som din tjener indimellem.
Hvordan?
Jeg ved ikke ... Det var lidt sådan, du var.
Det var svært at sætte grænser for dig.
Du var faktisk temmelig krævende.
Jeg skal lige se ...
Mor?
- Mor. - Ja. Hvad er der nu?
Jeg tror ikke, det føles godt for dig at give mig noget.
Hvad mener du? Jeg har ikke gjort andet end at give.
Jeg har jo været alene med jer i alle de år.
Det overrasker mig, hvis du ikke har bemærket, hvad jeg har givet.
- Jeg siger ikke, du ikke har givet. - Hvad så?
Jeg blev helt alene med jer.
For din far skred. Fuld og ynkelig.
Jeg græd hver eneste aften, fordi jeg var så forbandet udkørt.
- Jeg forstår. - Jeg var så ulykkelig i de år.
Det var et mareridt.
Nej, jeg må ikke tænke på det. Så får jeg ikke gjort noget i dag.
Jeg siger ikke, at du ikke har givet noget.
Jeg tror ikke, det føles godt for dig at give mig noget.
- Hvad mener du? - At det ikke føles godt at give.
Jeg tror heller ikke, det føles godt for dig at få noget.
Teen, jeg gav dig ... Jeg tror ikke, det føltes godt for dig at få den.
Jeg blev da enormt glad for den te.
Blev du det? Hvordan viste du det?
Sikke et krydsforhør. Det er det, jeg ikke orker med dig.
Det, du siger nu, er, at du egentlig ikke kan lide mig.
Det er, som om du vil skubbe mig væk.
Det er, som om du vil have, at jeg føler mig ussel.
Måske havde du den samme vrede mod far.
Han sagde, at du altid gjorde nar af ham på en ubehagelig måde.
Han burde ikke sige noget.
Måske forstod du ikke, hvad du gjorde.
Nu synes jeg, at du skal passe på, Maria.
Jeg føler, at du vil have, at jeg føler mig ussel.
Du har aldrig været interesseret i at tænke på andre end dig selv.
Da du kom i dag, tænkte jeg: "Åh, hvor hyggeligt.
Måske vil hun spørge, hvordan jeg har det? 'Er du træt, mor?'
'Har du brug for hjælp, mor?'" Nej, det gør du ikke.
Men det gør din bror. Han er øm og omsorgsfuld og ...
Han lagde altid et tæppe over mig, når jeg var træt.
Den slags har du aldrig gjort.
Du vil ikke huske det gode, jeg har gjort.
Du vil ikke tage imod det, jeg har at give dig.
Jeg ved ikke, hvorfor du ikke stoler på, at jeg vil dig det godt.
At jeg er god og har et godt hjerte.
Jeg kan aldrig blive god nok i dine øjne.
Jeg har altid haft en indre stemme, der har sagt, at jeg er værdiløs.
Den sidder dybt inde i brystet på mig.
Okay.
Er det også min skyld?
Nej, det siger jeg ikke, men måske ...
Jeg tror ikke, jeg orker det her. Jeg er så træt.
Jeg blev glad, da du kom, men du vil kun kritisere mig.
Jeg er et menneske, ikke en maskine, der kan tage imod hvad som helst.
Jeg tror, jeg går en tur. Du kan bare gå, når du har spist færdigt.
Jeg orker ikke al den kritik. Måske gør andre, men jeg gør ikke.
Hvordan går det med dig?
Det går fint.
Jeg tænker på det, vi talte om.
Om det at føle sig som skurken. Og som den, der ikke kan give.
Det må jo også være svært for dig.
Nej, det er ikke så svært.
- Det går fint. - Nej?
Der er mange, som har det langt værre end mig.
Det er ikke ensbetydende med, det ikke også kan være svært for dig.
Jeg tror ikke, at jeg kan tale så meget i dag.
Jeg har ikke sovet i nat, så jeg er meget ... træt.
Okay. Vil du afslutte?
Jeg er så træt, jeg ikke kan tænke. Jeg trænger nok bare til hvile.
Hvis du vil, så kan du hvile dig her.
Jeg har jo den sofa, og ... Har du lyst til at lægge dig?
Det kan jeg ikke. Det ville være underligt.
Det er selvfølgelig helt frivilligt.
Men det er din arbejdstid. Det spolerer jo din arbejdstid.
Ja, men min tid nu er jo til dig.
Og hvis det er det, du har brug for, så vil jeg gerne give dig det.
Vil du tage imod det?
Du er træt, og det, du har behov for, er jo der.
Du kan få lov til at hvile dig her hos mig.
Hvis du vil.
Okay.
Luksus.
Det var meget pænt af dig.
Jeg sidder her sammen med dig.
Det behøver du altså ikke. Du har sikkert masser at lave.
Jeg kan bare ligge her lidt, til jeg har det lidt bedre.
Jeg går ikke.
Jeg kan sidde her og se på dig.
Eller jeg kan se lidt ud ad vinduet.
Men jeg passer på dig.
Det er fint for mig at få lov til det.
Undskyld. Jeg er bare træt.
Det er der ikke noget at sige til.
Undskyld, at jeg ... Jeg er bare meget træt.
Det gør ikke noget.
Der er ikke noget at sige til, at du har det sådan, Maria.
Undskyld. Jeg ved ikke ... Jeg ved ikke, hvad der er med mig.
Jeg fik ikke noget søvn i nat.
Jeg plejer ikke at være sådan her. Jeg ved ikke ...
Jeg hader dig. Du er så dum. Du er så dum!
Grusom. Dum.
Dum. Jeg hader dig. Jeg hader dig. Jeg hader dig.
Dum. Grusom.
Jeg hader dig. Din lort.
Du ...
Du er ...
Du er ... helt okay.
Du ...
Du er god.
Jeg har ikke kunnet sige det til dig før.
For ...
... jeg har ikke haft det så godt.
Min gode pige.
Du har et godt hjerte.
Du må godt få ...
Du må godt få kærlighed.
Det må du godt få.
Du er så god. Du er så ... god.
Det er helt okay, at du har brug for kærlighed.
Du er så god.
Jeg elsker dig.
Hej!
Hej. Kom her, skat.
- Hej. - Hej.
Hej.
Du er bare så nederen.
Forstår du, at jeg synes, du er nederen?
Ja, det forstår jeg.
Du siger, du skal på et job i Oslo, men du har ikke et rigtigt job.
Du er bare mislykket og ynkelig. Du burde aldrig have fået børn.
Jeg vil flytte hjem til far. Han er ikke træls ligesom dig.
Det er fint, at du vil det.
Jeg er med på, at du gerne vil det.
Mor.
Min pige.
Der er ikke noget at sige til, at du har det sådan.
Den på hjørnet er lukket, så vi må finde et andet sted.
Her?
Hej.
- En danskvand og en cappuccino. - Det samme til mig.
Jeg har egentlig ikke så meget at sige.
Det var dig, der ville mødes.
Sig det, du har at sige. Jeg skal nok lytte.
Måske begynder jeg at græde.
Men ... jeg tror ikke, det er, fordi jeg er så ked af det lige nu.
Jeg vil have, at du prøver på ikke at føle skyld, -
- når jeg siger det her.
Du skal vide, at hvis du vil gå, så kan du gøre det.
Du behøver ikke føle dig utilpas.
Hvis det er det, du har brug for at gøre, så skal du gøre det.
Og du behøver ikke være bange for, at jeg ikke får det godt.
For det gør jeg.
Jeg får det godt.
Det er gået op for mig, hvor bange jeg har været.
Jeg har været så bange for, at du skulle gå fra mig, og ...
... det har været svært for mig at sige det ... til dig.
Jeg har været så bange for at sidde tilbage med mig selv ...
... som jeg har hadet så meget.
Jeg vil bare sige undskyld.
For at jeg ikke har stolet på, at du har villet mig det godt.
Jeg har bebrejdet dig.
Jeg har kritiseret dig og ... holdt dig fast.
Det er ... livsnødvendigt for mig ... at finde ud af det her.
Så ...
... på en måde er det, der er sket ... en gave.
Jeg vil så gerne have, at vi er sammen.
Men det, jeg har indset nu, er ...
... at jeg ikke vil ...
Jeg vil det ikke, hvis du ikke vil det.
Hvis vi ikke er sammen, så ...
... er det også okay.
Jeg kan også få et godt liv ...
... uden dig.
Tak.
Ingen årsag.
Så er det bare at tage fat på mine egne problemer.
Jeg forstår, at vi er to om det her.
Og at jeg har min andel at tage fat på.
Og at jeg ikke har udtrykt klart, hvad mine behov er.
Det har nok været farligt for mig at mærke, hvad mine behov er.
- Jeg er nødt til at gå. - Okay.
Okay.
- Hej, hej. - Hej, hej.
Hej.
Hvordan har du det?
Det er farligt for mig -
- at tage imod den kærlighed, du giver mig.
Det gør mig bange.
Hvad bliver du bange for?
Hvis jeg lader dig holde om mig, så tror jeg, at du giver slip på mig.
Tror du det?
Tror du, at jeg giver slip på dig?
Kom.